Елисавета Багряна
На дача

chitanka.info

И ЕТО, ТУК СЪМ. И пътека

не води в моя нов подслон.

А вечерта застила меко

обвития във хмел балкон.

Защо са тук звездите едри

и свода сякаш по-дълбок?

Дано, дано и в мен разведри

нависналите мисли бог.

Вратата рано ще затварям

и няма ни да паля свещ,

ни с някого да разговарям.

Ливадата е покосена,

дъхът й — сладък и горещ

и за ще спя като спасена.

КРАЙ МЕН ПРЕМИНАХА косачи,

а после звъннаха стада

и над леса — безмълвно здрачен,

изгря вечерната звезда.

Отнейде лъхнала прохлада

като ветрило ме повя

и странно отмаляла, сядам

на покосената трева.

Повехнала, зеленосива,

дъхът й леко ме опива —

като накипнало вино.

Но пак защо ме скръб обсеби?

— Сега бих дишала със тебе

дъха на прясното сено…

АЗ ЖИВЕЯ ДАЛЕЧ от света

и сънят ми е кротък и девствен.

Не достигат до мойта врата

ни тревожни, ни радостни вести.

През деня, сред обилния плод

на нивята, отдъхвам с надежда.

Вечерта на бездънния свод

във съзвездия нови се вглеждам.

Но защо днес сърцето се сви?

Твоя спомен не е ли погребан

сред уханните полски треви?

А над мен е планинския гребен.

— как спокойно е тука без тебе,

как спокойно и — пусто, уви!

Издание: Елисавета Багряна. „Амазонка. Избрана лирика в два тома.“ „Български писател“. С. 1973

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.